Komentář Lenky Kozlové: Národní galerie potřebuje kontinuitu, odbornost a především výběrové řízení na nového ředitele
![Komentář Lenky Kozlové: Národní galerie potřebuje kontinuitu, odbornost a především výběrové řízení na nového ředitele](/assets/img/articles/2018/kozlova.jpg)
![Komentář Lenky Kozlové: Národní galerie potřebuje kontinuitu, odbornost a především výběrové řízení na nového ředitele](/assets/img/articles/2018/kozlova.jpg)
Praha, 23. dubna 2019 – Za nejasných okolností odvolal minulý týden ministr kultury Antonín Staněk ředitele Národní galerie Jiřího Fajta. Ještě na konci ledna se přitom společně zasmáli spikleneckým teoriím o jeho odvolání, jak napsal v tweetu Antonín Staněk. Jeho současné rozhodnutí však spiklenecké teorie spíše podporuje. Odvolání zdůvodnil ministr ztrátou důvěry a pochybeními v oblasti hospodářské a manažerské.
Na funkci ředitele Národní galerie je nutné vypsat nové výběrové řízení. Do takto významné funkce nelze vytáhnout z klobouku zcela náhodného manažera z Agrofertu. Pan Ivan Morávek nyní pracoval v Národní knihovně, ovšem jako ekonomický náměstek. Galerie jistě potřebuje schopného manažera, ale především odborníka z oboru. Mělo by dojít ke standardnímu posouzení schopností uchazečů a doufám, že se tak stane v co nejkratším časovém horizontu. Nakolik dočasné bude působení prozatímního ředitele, to zůstává otázkou.
Politicky pak nelze zapomenout, že ředitel Fajt byl odvolán na přání prezidenta Miloše Zemana ve stejný den, kdy byl oznámen nástup jeho spojenkyně Marie Benešové na Ministerstvo spravedlnosti. Takový vliv prezidenta na vládu lze sledovat jen s obavami.
Časté změny na pozici ředitele těžko mohou zaručit fungování jakékoli dlouhodobé koncepce Národní galerie. V současnosti jsou k nalezení koncepce dvě. Obě jsou sepsány pro období 2015–2020, nicméně, v jedné je jako ředitel uveden Milan Knížák, v druhé pak Jiří Fajt. To samo svědčí o problémech, které se s galerií táhnou delší dobu. Ačkoliv se nás pan ministr snaží přesvědčit o tom, že nový ředitel bude udržovat kontinuitu, čekají ho mnohá rozhodnutí, která předpokládají vysokou míru kompetencí a přehledu.
Národní galerie jako umělecká instituce však není pouhou hrobkou pro exponáty, musí umět i pružně reagovat na náhlé situace a ředitel by pro posouzení těchto situací měl mít adekvátní zkušenosti.