Je třeba řešit proplácení dlouhodobé hospitalizace a služby dětských center pro rodiny
![Je třeba řešit proplácení dlouhodobé hospitalizace a služby dětských center pro rodiny](/assets/img/articles/2019/richterova-kantor.jpg)
![Je třeba řešit proplácení dlouhodobé hospitalizace a služby dětských center pro rodiny](/assets/img/articles/2019/richterova-kantor.jpg)
Praha, 13. srpna 2019 – V pondělí jsem spolu se senátorem za Olomouc Lumírem Kantorem podnikla prohlídku novorozeneckého oddělení Fakultní nemocnice Olomouc, navštívila Dětské centrum Ostrůvek v Olomouci a také Vojenskou nemocnici Olomouc. Senátor Kantor je předsedou senátního Výboru pro zdravotnictví a sociální politiku a zabývá se totožnou problematikou, jakou mám na starost v Poslanecké sněmovně. Při výjezdu do Olomouce, který pro mě zorganizoval pan senátor, jsme se proto zabývali tématy dlouhodobé hospitalizace, porodnictví, laktačního poradenství nebo azylového bydlení.
Ve Vojenské nemocnici Olomouc jsme na oddělení následné intenzivní péče řešili, že jednou z výrazných finančních zátěží pro nemocnice bývá dlouhodobá hospitalizace. Pokud je pacient v nemocnici více než 90 dní, přicházejí zařízení o část financí. V případě, že tato doba přesáhne 180 dní, nedostávají nic. Řešení následné intenzivní péče je tedy jedním z úkolů, který je třeba vyřešit pro zajištění udržitelného financování.
Na Novorozeneckém oddělení Fakultní nemocnice Olomouc jsme vedle shlédnutí nejnovějších přístupů v neonatologii měli možnost mluvit s dětskými sestrami, které fungují i jako laktační poradkyně. Jako přínosné bych v tomto odvětví spatřovala možnost rozšíření ambulantních služeb v porodnicích právě o laktační poradenství, tak, jako je to v Olomouci.
Do Dětského centra Ostrůvek jsme dorazili po poledni. Zde jsme se dozvěděli, že v praxi azylové domy nepřijímají sourozenecké skupiny větší čtyř dětí. V současnosti probíhá přestavba zařízení v Dolní Hejčínské na zařízení rodinného typu pro rodiče s dětmi, které by mělo situaci částečně řešit. Mluvili jsme i o tom, že jsou v naší zemi děti stěhovány ze zařízení do zařízení podle věku, což není v jejich zájmu. Hlavním tématem hovoru byly služby Dětského centra pro rodiny dětí s těžkým postižením, kterým nabízejí zejména pravidelné odlehčovací pobyty.
Během návštěvy olomouckých zařízení jsem se setkala s celou řadou kompetentních, fundovaných a nadšených lidí. Byla by škoda nevyužít tohoto personálního potenciálu jen kvůli systémovým chybám a nepromyšlenému financování. Budu proto dále tlačit na řešení těchto problémů ať už prostřednictvím interpelací nebo legislativními návrhy, a to i v součinnosti se Senátem a jeho výbory.